Тадићу већи непријатељи од Николића у његовој странци
Кандидат за председника Србије и лидер Демократске странке Борис Тадић изјавио је данас у Панчеву да су људи у његовој странци, који раде за своју појединачну ствар његови непријатељи, као што су му противници Томислав Николић и остали. „Људи који у систему ДС раде за своју појединачну ствар су моји непријатељи баш као и што […]
![](/wp-content/uploads/doc/Image/novosti_sr/politika/20773_vest_tadic-suta-loptu.jpg)
Кандидат за председника Србије и лидер Демократске странке Борис Тадић изјавио је данас у Панчеву да су људи у његовој странци, који раде за своју појединачну ствар његови непријатељи, као што су му противници Томислав Николић и остали.
„Људи који у систему ДС раде за своју појединачну ствар су моји непријатељи баш као и што су ми политички непријатељи они други. Већи су ми непријатељи они који раде за своју личну ствар у ДС него што су ми противници Тома Николић и остали”, поручио је он обраћајући се грађанима.
Због тога је, како је нагласио, тражио да се лажи и обмане о непоштењу политичара разјасне.
Тадић је поновио да предлаже да се крене од њега у испитивању имовине, односно разматрања да ли „има нешто више од онога што је зарадио у свом животу”.
„Радио сам као продавац новина, као предузетник, произвођач играчака, као професор, као посланик, као министар, и председник Републике. Они имају проблем с тим зато што имају куће и станове. Ја имам књиге своје и својих родитеља и немам никакву другу имовину”, навео је Тадић.
Он је затражио да се измјери поштење, и да се не баца прашина и блато у очи грађанима Србије, како се не би стварао хаос у земљи у којем би се подразумијевало да су сви политичари лопови.
„Одбијте од мене ви који то говорите, поручио је он додајући да је то што Николић говори о његовом поштењу с оне стране пристојности.
„Не смем да дозволим да мени Николић говори о поштењу, јер је то потпуно скаредно. О материјалном поштењу најскаредније, као и о поштењу у било ком другом смислу”, рекао је Тадић и додао:
„Па нисам ја позивао људе у систему државе да прогоне читаве народе с оне стране Проклетија, нити су моји саборци позивали да се за једног настрадалог Србина побије 100 муслимана. Нисмо ми правили хаосе и ужасе, мржњу међу људима, већ смо пружали руку помирења, покушавали да поправимо све што су они чинили. Чак смо се и стидели у њихово име, јер они нису имали морално потенцијал да се постиде”.