Нобелова награда за мир групи за национални дијалог у Тунису
Жири за додјелу Нобелове награде за мир саопштио је данас да је та награда за ову годину припала посредничкој четворки – националном Квартету за национални дијалог у Тунису, за одлучан допринос изградњи плуралистичке демократије у тој земљи после "јасмин револуције” 2011. године. Прије проглашења добитника, петочлани норвешки Комитет за додјелу Нобелове награде није дао никакве […]
![](/wp-content/uploads/doc/Image/novosti_sr/svijet/53033_vest_nobel.jpg)
Жири за додјелу Нобелове награде за мир саопштио је данас да је та награда за ову годину припала посредничкој четворки – националном Квартету за национални дијалог у Тунису, за одлучан допринос изградњи плуралистичке демократије у тој земљи после "јасмин револуције” 2011. године.
Прије проглашења добитника, петочлани норвешки Комитет за додјелу Нобелове награде није дао никакве наговјештаје о томе ко ће бити овогодишњи лауреат, а међу номинованима су, између осталих, били папа Франциско, њемачка канцеларка Ангела Меркел, еритрејски свештеник Муси Зераи и саудијски блогер Раиф Бадави.
Чланови тунишког преговарачког тима који је освојио Нобелову награду за пружање помоћи земљи да превазиђе политичку кризу после побуне 2011. оцијенили су да је награда „порука за регион о моћи дијалога”.
Лидер Тунишког генералног синдиката Хусин Абаси рекао је за АП да је одушевљен наградом која је, како је навео, крунисала више од двије године напора које је Квартет улагао када је земља била у опасности на свим фронтовима.
„Ова награда је порука да нас дијалог може извести на прави пут и порука за регион да сви одложе оружје и сједну за преговарачки сто”, закључио је он.
Комитет у Ослу је, својим одабиром овогодишњег лауреата, многе изненадио с обзиром на предвиђања да ће награда највјероватније отићи у руке некој личности везаној за мигрантску кризу или борбу против ширења нуклеарног оружја.
Историчар Нобелове награде Ојвинд Стенерсен каже да је ријеч о „веома доброј награди која покушава да допре до средишта сукоба у муслиманском свијету”, али да је одлука о добитнику „неочекивана”.
Тунишки демонстранти су револуцијом 2011. покренули низ побуна широм арапског свијета у којима су збачени диктатори и срушен статус кво, али је Тунис једина земља у региону која брижљиво гради демократију, уз ангажовање читавог низа политичких и друштвених снага у дијалогу у циљу успостављања устава, законодавства и демократских институција.